Venim de la Cioceni. A trecut repede, parcă prea repede și
concertul de ieri după-masă. Al șaptelea de la Cioceni. Cifră frumoasă, chiar
simbolică și, de ce nu, optimistă. Părintele Dumitru Lazăr și doamna preoteasă
Adriana, fac ce fac și ne cheamă acolo mereu. Cu același entuziasm ca la
început.
![](http://2.bp.blogspot.com/-jnLdpiZqi4A/UlqTk0anN2I/AAAAAAAADlA/9xNYEeAsmBY/s400/WP_20131012_055.jpg)
De fapt a șaptea oară la Cioceni a fost sărbătoare. Sute de
oameni, nu știu dacă mai mulți sau mai puțini ca în alte ocazii, dar în orice
caz mult mai vii și mai plini de elan. Femei multe, ele cele care rabdă lipsa
bărbaților de la orice eveniment de suflet și acceptă neputincioase prezența
lor în atâtea alte locuri deșarte.
![](http://1.bp.blogspot.com/-jp11uaOREtQ/UlqUOeU0QsI/AAAAAAAADlY/9NQabXX9flU/s320/WP_20131012_105.jpg)
Au cântat frumos ciocenenii. Au vibrat lin Părintele Lazăr,
domnul director Ciprian Olinici, Părintele Protopop, domnul Primar și toți
ceilalți invitați deosebiți la acest cenaclu. Parcă îi aud cu câtă franchețe
declamau în cântec la finalul concertului: Sfârșitul nu-i aici! Așa să fie...